Archivované diskuze jsou určeny pouze ke čtení.
Den blbec? Ne, já blbec...
Holky, dneska se mi opravdu všechno daří 🙁 Od rána mám pocit, že je všechno špatně. Vstávala jsem na etapy od tří hodin od rána, bolí mě oko, mám ho nateklé a kapu si do něj. Děti nechtěly ráno vstávat do školy a do školky, mrzlo a já si chtěla ulehčit práci. Místo toho, abych si vzala celou peněžku, vzala jsem si třicet korun na autobus v drobných do kapsy bundy a kartičku na placení obědů a 1000 Kč na obědy, což jsem oboje dala do zadní kapsy džín. V jídelně nikdo ještě nebyl, takže jsem odjela domů. Teprve před chvílí jsem si vzpomněla, že jsem chtěla platit, sáhnu do kapsy a nic… Krve by se ve mně nedořezal, prohledala jsem celý dům, kotelnu a nic. Pak mě napadlo zavolat do školy, jestli se kartička nenašla. Nemohla jsem uvěřit, když mi paní ředitelka řekla, že peníze a kartičku našel nějaký páťák a přinesl do ředitelny. Hned jsem volala svojí mamce, která bude syna vyzvedávat, ať koupí nějakou krásnou čokoládu a dojde to z ředitelny vyzvednout. Ten kluk si zaslouží minimálně tohle. Jsem prostě v.l, který měl velkou kliku.
holky..mozna byste dnesni deti nemeli podcenovat…kolikrat se chovaji lepe nez nekteri dospeli…a to je v dnesni dobe co rict:)
Leni :-)) , některý den už je prostě takový…. ale nakonec je z něj hezký den, jak píše Karamela, ne? 🙂 Chlapec si určitě zaslouží pochvalu a obrovitou čokoládu…. Jsem ráda, že to dobře dopadlo :)))
Dobře, že to končí happyendem!:-)
Lenousku to je vážně milý kluk,co? :-))))) čoveče tisícovku mít a nemít to je dost peněz…takže máš dneska vlastně docela dost šťastný den:-))))) K
ahoj Lenouši,
já nestačím zírat že se ještě dneska najde takový člověk a je to dobře. Myslím že ten dopis paní ředitelce a následná pochvala např. rozhlasem je vynikající nápad,určitě to udělej.
![TaHad](http://www.vasedeti.cz/wp-content/uploads/2012/07/TaHad_avatar-50x50.jpg)
Takové štěstí jsem měla před nedávnem taky. Ztratila jsem mobila, vypadl mi z kapsy cestou z práce, jela jsem na kole. V parku jsem předjížděla starší pár, který telefon našel na nádraží – přímo na nástupišti. Když jsem přijela domů, okamžitě jsem to zjistila. Naštěstí byli kluci doma. Standa sedl na mé kolo a vyrazil po mých stopách (já běžela za ním pěšmo)a svým mobilem mě prozváněl (pár minut předtím jsem synáčkům na poště dobíjela kredit, což bylo taky obrovské štěstí)…… za chvilku se ozvala paní, která telefon našla, řekla kam si pro něj mám dojít………. Nechtěla mi ani říct, jak se jmenuje (prý by to udělal každý – chacha) ráda bych jí koupila aspoň kafe nebo bonboniéru. Nevěřím, že by to udělal každý a těší mě, že i některé děti jsou poctivé – moc jich asi nebude.
O rozhlasu jsem taky přemýšlela, jen nevím, jak to zformulovat, když neznám ani jméno té paní.
Leni, taky si teď neustále osahávám kapsu, jestli tam ten mobil opravdu je.
Pavlí, já jsem počítala s tím, že se peníze ztratí a najde se pouze průkazka. Jsem z toho mile překvapená, škoda je, že do té školy zrovna dneska nejdu sama a zítra syna veze manžel. Paní ředitelce možná napíšu dopis, ve kterém jí poprosím o pochvalu v rozhlase, aby to bylo oficiální.
Ode dneška nosím peněženku, i kdyby mi měly ruce zmrznout 😀
No jo, Leni, stane se. Uvidíš, jak si teď budeš kontrolovat peněženku….Na chvíli zas poučená…
A ten páťák by měl dostat pochvalu “před nastoupenou jednotkou“ ;o)) V dnešní době je potřeba takové věci vypíchnout, protože věřím, že najít to nějaký výlupek, tak to možná i ztopí….
Holky, dneska se mi opravdu všechno daří 🙁 Od rána mám pocit, že je všechno špatně. Vstávala jsem na etapy od tří hodin od rána, bolí mě oko, mám ho nateklé a kapu si do něj. Děti nechtěly ráno vstávat do školy a do školky, mrzlo a já si chtěla ulehčit práci. Místo toho, abych si vzala celou peněžku, vzala jsem si třicet korun na autobus v drobných do kapsy bundy a kartičku na placení obědů a 1000 Kč na obědy, což jsem oboje dala do zadní kapsy džín. V jídelně nikdo ještě nebyl, takže jsem odjela domů. Teprve před chvílí jsem si vzpomněla, že jsem chtěla platit, sáhnu do kapsy a nic… Krve by se ve mně nedořezal, prohledala jsem celý dům, kotelnu a nic. Pak mě napadlo zavolat do školy, jestli se kartička nenašla. Nemohla jsem uvěřit, když mi paní ředitelka řekla, že peníze a kartičku našel nějaký páťák a přinesl do ředitelny. Hned jsem volala svojí mamce, která bude syna vyzvedávat, ať koupí nějakou krásnou čokoládu a dojde to z ředitelny vyzvednout. Ten kluk si zaslouží minimálně tohle. Jsem prostě v.l, který měl velkou kliku.