Archivované diskuze jsou určeny pouze ke čtení.
Nechce chodit do školky
Dobrý den,můj syn(3,5roku)odmítá chodit do školky.Letos v březnu jsme začali chodit do školičky a první měsíc bylo vše v pořádku,pak onemocněl a do školky odmítal chodit,rvali mi ho z náručí násilím a nezvládala jsem to já ani malej.Každé ráno strašně vyváděl a začal říkat,že ho „teta“bije a křičí na něj,samozřejmě jsem to s ní řešila a nic takového nepotvrdila,dohodli jsme se,že nadále chodit nebude.Teď jsme zkusili jinou školku,s tím,že chodil jen 2x týdně na 2,5 hodiny.První dva dny bylo vše v pořádku,ale dneska jsme to opět vzdali,jelikož mě nenechá odejít vůbec domů,musím tam být s ním a pořád jen sedí u mě a ani si s dětma nehraje,jakmile se zmíním o tom,že už musím jít domů,okamžitě se mě chytne,brečí a začne strašně mrkat,v tom okamžiku je psychicky uplně na dně a to opravdu nechci.
Přitom na hřišti nebo v dětském koutku si hraje uplně bez problému,ale to je asi tím,že mě má u sebe.
Poraďte mi prosím,co s tím.Já už si nevím rady,chci aby byl v pohodě a nebyl stresovanej z toho,že musí do školky.
![](http://www.vasedeti.cz/wp-content/uploads/2016/12/poradce.jpg)
Dobrý den, může to být nevyzrálostí, jak píše Jessenka, ale také to může být určitý psychický blok, který mu nedovoluje maminku opustit – to bych řešila terapií – např. EFT. Je tu jistě určité vydírání a snaha s vámi manipulovat. Ale viděla bych to jako nouzové řešení – že to prostě nezvládá jinak. Nejspíš ho zachvátí taková úzkost, že to je pro něj naprosto zničující a tak vás z bezpečnostních důvodů nepustí a udělá proto všechno. Takže bych to každopádně řešila. Nečekala bych ještě rok, jestli se to upraví. Myslím, že v tomto věku už je přirozené, že se děti dokážou od maminky vzdálit a nemusí to pro ně být zničující zkušenost.
Přeji hodně trpělivosti a šťastnou „volbu“ při hledání řešení.
Ahoj Andreo, mám hned dvě kamarádky, které měly se svými dětmi podobné problémy jako ty. Ve třech letech nástup do školky vůbec nezvládli. Obě to nakonec vzdaly a nechali je ještě rok doma (naštěstí byly na mateřské s druhým dítětem). Za rok to obě děti už zvládli úplně v pohodě bez slziček. Moc jsem neporadila, ale snad jsem tě trochu povzbudila.